Ministerstvo školstva Slovenskej republiky
-----------------------------------------------------------------

 UČEBNÉ OSNOVY GYMNÁZIA
 osemročné štúdium

 CUDZÍ JAZYK 2
 povinný učebný predmet
 (angličtina, francúžština, nemčina,
 ruština, španielčina)

 Schválilo Ministerstvo školstva Slovenskej republiky
 1997 pod číslom s platnosťou od 1.9.1997
 Štátny pedagogický ústav, Pluhová 8, 830 00 Bratislava
----------------------------------------------------------------

 UČEBNÉ OSNOVY GYMNÁZIA
 osemročné štúdium

 CUDZÍ JAZYK 2
 povinný učebný predmet
 (angličtina, francúžština, nemčina,
 ruština, španielčina)

 február 1997
I. CIELE
 Praktické ovládanie cudzích jazykov je významnou súčasťou vzdelania, ktoré svojim absolventom poskytuje gymnázium s osemročným štúdiom. Osvojovanie 2. cudzieho jazyka prehlbuje a rozširuje ich jazykové vzdelanie získané pri štúdiu materinského a l. cudzieho jazyka v predchádzajúcich ročníkoch a napomáha tak vytvorenie viacnásobnej komunikatívnej kompetencie ako nevyhnutnej zložky všeobecného vzdelania absolventov gymnázia a dôležitého predpokladu pre ich ďalšie štúdium a uplatnenie v spoločenskej praxi.
 Cieľom vyučovania 2. cudzieho jazyka v 5.-8. ročníku gymnázia s osemročným štúdiom je, aby jeho absolvent dosiahol základnú úroveň komunikatívnej kompetencie, ktorá súčasne predstavuje úroveň komunikatívnej dostatočnosti osvojenia cudzieho jazyka.
 Znamená to, že absolvent vie produktívne používať cudzí jazyk v užšom okruhu dobre precvičených a pre žiaka gymnázia zaujímavých a prakticky využiteľných tém, rečových situácií a foriem písomného styku, ktorých počet, rozsah a charakter ovplyvňuje jednak množstvo absolvovaných vyučovacích hodín, jednak čiastkové odlišnosti v zameraní štúdia žiakov v rámci učebného plánu tohto typu školy. Vie tiež v ústnych a písomných prejavoch používať prostriedky rečovej etikety, s pomocou slovníka čítať primerané pôvodné cudzojazyčné texty. Je schopný porozumieť cudziu reč v podaní učiteľa, spolužiakov a ďalších účastníkov komunikácie i obsahovú podstatu jazykovo primeraných počúvaných textov z rozhlasového a televízneho vysielania. Pri samostatnom používaní cudzieho jazyka absolventom pomáha i zručnosť kompenzačného vyjadrovania, jazykového odhadu a zbehlosť pracovať s prekladovými slovníkmi. Absolventi tiež ovládajú pracovné postupy, ktoré im uľahčujú využívanie cudzojazyčných textov ako prameňov potrebných informácií (orientačné, informatívne a študijné čítanie), efektívne formy záznamu informácií získaných z týchto textov.
 Počas štúdia absolvent nadobudol poznatky z rôznych oblastí spoločenského života krajiny (krajín), v ktorej sa hovorí príslušným cudzím jazykom, čo mu spolu s poznatkami získanými v iných predmetoch dovoľuje urobiť si predstavu o živote národa, ktorý obýva túto krajinu, a v jeho vklade do rozvoja európskej a svetovej kultúry.
 Preto toleruje spôsob života a názory iných ľudí, váži si hodnoty vytvorené inými národmi, uvedomuje si potrebu medzinárodného dorozumenia a spolupráce medzi štátmi a národmi. Vyznačuje sa však i kritickým myslením, myšlienkovou a rečovou tvorivosťou, záujmom o literatúru a umenie, je pracovitý, vytrvalý a presný.

II. OBSAH
 Učebné osnovy majú v tejto časti orientačný charakter. Vyučujúci (predmetové komisie) dopľňajú obsah alebo akcentujú jeho jednotlivé zložky v súlade s poznávacími záujmami žiakov, pričom dodržiavajú zásadu, aby sa pri dopľňaní obsahu zaraďovali frekventované komunikačné situácie alebo činnosti a situácie alebo činnosti dôležité (i potenciálne) pre žiakov. Náročnejšie rozširujúce učivo je vyčlenené v hranatých zátvorkách.
Rečové zručnosti
l. Čítanie s porozumením
l.l Čítať s porozumením verejné nápisy, krátke oznamy a upozornenia, ktoré sú bežné v príslušnej cudzej krajine (názvy obchodov, zariadení poskytujúcich služby rôzneho druhu,  dopravné a iné inštrukcie súvisiace s orientáciou v meste,  na železničnej a autobusovej stanici ap.).
l.2 Získať informácie z jednoduchých tlačených formulárov (prihlasovací lístok v hoteli, colné vyhlásenie) a z ďalších  pragmatických textov, ako sú plagáty, reklamy, mapy, plán  mesta, jedálne lístky, cestovné poriadky, programy rôzneho  druhu, informačné turistické brožúry ap.).
l.3 Pochopiť obsahovú podstatu kratších novinových i časopiseckých textov i krátkych ukážok z umeleckej literatúry [a získať skúsenosti z čítania dlhších cudzojazyčných textov beletristického i nebeletristického rázu], ak texty spľňajú  tieto kritériá:
 a/ ich štruktúra a lexika nie je zložitá, hlavná informácia  je vyjadrená explicitne,
 b/ obsah a problematika je v súlade s úrovňou rozvoja žiaka,
 c/ sú autentické a prezentované pokiaľ možno v svojej originálnej podobe.
 Kritérium uvedené v bode a/ netreba striktne zohľadňovať, ak ide o jazykovo vyspelých žiakov alebo o triedy (skupiny), v ktorých sa vyučovanie 2. cudzieho jazyka výrazne posilnilo z fondu rozširujúcich hodín.
l.l.l Ukazovatele porozumenia textu určeného na informatívne  čítanie
 - na previerkovom hárku označiť vety, ktoré vyjadrujú/  nevyjadrujú informácie obsiahnuté v texte (znakom plus/  mínus, zakrúžkovaním poradového čísla vety);
 - samostatne utvoriť názov pre text;
 - vyčleniť v texte samostatné obsahové časti a dať im  názvy;
 - nájsť v texte ťažiskovú informáciu a príslušnú vetu  (vety) zapísať,
 - zostaviť osnovu textu;
 - stručne reprodukovať obsah textu s oporou o text, o osnovu textu, o otázky k textu alebo [bez akejkoľvek formy  opory o text];
 - samostatne vyjadriť obsahovú podstatu textu dvoma-tromi  vetami;
 - vyjadriť svoj názor na obsah textu, svoj vzťah k tomu,  o čom sa píše v texte, a to s oporou o text [bez opory o  text];
l.l.2 Pri čítaní zameranom na podrobné pochopenie textu k uve-
 deným ukazovateľom pristupujú ešte tieto:
 - odpovedať na otázky, ktoré zisťujú podrobnosti z textu,  určiť časové a príčinno-dôsledkové vzťahy;
 - zostaviť otázky k obsahu textu;
 - urobiť výberový preklad;
 - zostaviť osnovu a ku každému bodu osnovy vybrať z textu  vety, ktoré bod spresňujú;
 - parafrázovať jednotlivé vety z textu, t.j. vyjadriť ich  obsah vlastnými slovami.
2. Posluch s porozumením
2.l Pochopiť cudzojazyčné pokyny, inštrukcie a iné kratšie prejavy učiteľa, ktoré súvisia s vyučovacím procesom.
2.2 Porozumieť cudzojazyčnému prejavu spoluúčastníka  (spoluúčastníkov) komunikácie, pochopiť obsahové jadro  konverzácie.
2.3 Pochopiť cudzojazyčné inštrukcie, oznamy a upozornenia súvisiace s rôznymi dopravnými situáciami pri cestovaní (na želežničnej alebo autobusovej stanici, na nástupišti, na letisku).
2.4 Vedieť vybrať podstatné informácie z kratších funkčných textov prezentovaných prostredníctvom rozhlasu alebo televízie,  napr. z predpovedí počasia, dopravných hlásení, informácií  o programe.
2.5 [Pochopiť dej cudzojazyčného nedabovaného filmu, určiť jeho  časovú líniu, hlavné postavy a vzťahy medzi nimi.]
2.6 [Pochopiť podstatu interwiev, monológu alebo iných druhov  textu i literárneho a kultúrneho charakteru, ak sa ich obsah  zameriava na oblasti blízke žiakom a ak sa rešpektuje úroveň  jazykového rozvoja žiakov.]
2.7 [Pretlmočiť obsah výpovede osoby hovoriacej cudzím jazykom  inému účastníkovi alebo iným účastníkom komunikácie, ktorí  príslušný cudzí jazyk neovládajú.]

 Texty určené na posluch majú spĺňať tieto kritériá:
a/ ich štruktúra a lexika je jednoduchá,
b/ prezentácia je zreteľná, bez rušivých šumov,
c/ rýchlosť reprodukcie môže byť mierne moderovaná (blízka  k strednej, t.j. asi 250 slabík za minútu), ale nie zámerne  spomalená,
d/ hovoriaci (spíker) nemá výrazný sociálny alebo regionálny akcent,
e/ texty sú (mali by byť) autentické.
2.l.l Ukazovatele porozumenia vypočutého textu
 Využiť ukazovatele uvedené v časti l.l.l Ukazovatele porozumenia textu určené na informatívne čítanie, ale s vylúčením možnosti opory o text.

3. Ústny prejav
3.l V súvislosti s témami, ktoré sa viažu k osobnému životu žiaka (rodina, bývanie), ku škole, činnostiam vo voľnom čase,  k neformálnym sociálnym kontaktom, má žiak vedieť
 - podať a vypýtať si informáciu,
 - vyjadriť osobný názor a opýtať sa na názor partnera,
 - opísať niečo alebo niekoho,
 - povedať, čo sa stalo,
 - povedať, čo zamýšľa urobiť,
 - porovnať,
 - vyjadriť to, čo uprednostňuje,
 - vyjadriť pozitívne alebo negatívne emócie,
 - poskytnúť podrobnejšie osobné údaje, ak je to potrebné.
3.2 V rámci každodenných situácií súvisiacich s dopravou, orientáciou v meste, s nákupmi, poštovým stykom, návštevou kultúrneho (športového) podujatia (banky, zmenárne, ubytovacieho a stravovacieho zariadenia) vedieť
 - opýtať sa na presný čas, povedať presný čas,
 - kúpiť si niečo (pohľadnicu, listový papier, obálku, cestovný lístok ap.),
 - objednať si niečo,
 - poskytnúť - vypýtať si informáciu o mieste a čase konania  niečoho, kvalite, kvantite a cene niečoho, príchode a odchode dopravného prostriedku,
 - požiadať o pomoc a odpovedať na žiadosť o poskytnutie pomoci,
 - (zistiť kurz cudzej meny a požiadať o výmenu peňazí),
 - objednať si izbu, zistiť, aké služby a za koľko ubytovacie
 zariadenie poskytuje, kedy sa podávajú raňajky, obed,  večera,
 - získať informáciu, kde je zdravotnícke zariadenie, zavolať  prvú pomoc, opísať svoje zdravotné problémy, kúpiť si  lieky v lekárni).
3.3 Pri kontakte s inými osobami žiaci majú byť schopní realizovať tieto jazykové funkcie:
 - osloviť niekoho, pozdraviť, zablahoželať niekomu, nechať  niekoho pozdravovať, rozlúčiť sa,
 - predstaviť sa a reagovať na predstavenie inej osoby, predstaviť inú osobu,
 - pozvať niekoho a reagovať na pozvanie,
 - ospravedlniť sa a reagovať na ospravedlnenie,
 - akceptovať alebo odmietnuť niečo,
 - zaželať úspech,
 - vyjadriť súhlas, nesúhlas, radosť, to, že sa im niečo páči  alebo nepáči,
 - opýtať sa, ako sa niečo povie po anglicky (po francúzky,  po nemecky, po rusky, po španielsky),
 - vyjadriť záujem /nezáujem o niečo, istotu, pravdepodobnosť, prekvapenie, dôležitosť alebo bezvýznamnosť niečoho,  ochotu, neochotu,
 - požiadať o pomoc,
 - začať, viesť a ukončiť priamy i (telefonický) rozhovor,
 - požiadať, aby partner hovoril pamalšie, aby niečo zopakoval,
 - povedať, že niečo nepochopil,
 - hláskovať vlastné meno, adresu,
 - požiadať, aby partner hláskoval svoje meno, adresu, názov  niečoho.
3.4 Okrem toho žiak má vedieť:
 - odpovedať na otázky a tvoriť otázky k prečítanému alebo  vypočutému textu,
 - vyjadriť hlavnú myšlienku (obsahovú podstatu) prečítaného  textu),
 - jednoducho opísať predmet, osobu, miesto, udalosť, vlatsnosti niekoho,
 - povedať svoj názor na obsah prečítaného alebo vypočutého  textu, na istý problém,
 - informovať spolužiakov o tom, čo prečítal (počul v rozhlase alebo videl v televízií) a o čom predpokladá, že ich to  bude zaujímať (s pomocou písomnej osnovy či bodov alebo aj  bez písomnej opory),
 - informovať o niektorých reáliách Slovenskej republiky  v súlade s tematickým zameraním rozvoja rečových zručností,
 - [jednoduchým spôsobom vyjadriť (sprostredkovať) v cudzom  jazyku podstatu slovenskej výpovede inej osoby],
 - predniesť báseň, pieseň, reprodukovať anekdotu v cudzom  jazyku,
 - ovládať prvky (postupy) kompenzačného vyjadrovania v cu@LH 4
 dzom jazyku.

4. Písomný prejav
4.l Bezpečne si osvojiť grafické návyky typické pre študovaný  cudzí jazyk, pri ruštine aj písanú formu azbuky.
4.2 Písomne zafixovať ústne pripravený cudzojazyčný text.
4.3 Zaznamenať písomne cudzojazyčný text prezentovaný učiteľom.
4.4 Vyplniť jednoduchý formulár (prihlasovací lístok v hoteli,  colnú deklaráciu, osobný dotazník) a uviesť svoje meno, pohlavie, údaje o narodení, národnosť, adresu, druh dokladu,  ktorým sa možno preukázať.
4.5 Písomne si dohodnúť alebo zrušiť stretnutie, návštevu či inú  formu kontaktu (napr. aj formou krátkeho odkazu).
4.6 Napísať pozdrav (pohľadnicu), blahoželanie, poďakovanie za  niečo, jednoduchý i (obsahovo náročnejší) osobný list, zostaviť text telegramu.
4.7 Jednoducho písomne informovať o knihe, filme, zaujímavej  udalosti.
4.8 [Osvojiť si základy cudzojazyčnej obchodnej korešpondencie  (ponuka, dopyt, objednávka, reklamácia, urgencia)].
4.9 Vedieť používať pri písaní prekladový slovník a iné príručky  (gramatické, pravopisné).

5. Tematické okruhy na rozvoj rečových zručností
Rodina: členovia rodiny, vek, stav, zamestnanie, vlastnosti,  vzťahy medzi členmi rodiny, záľuby, sviatky v rodinnom  kruhu; receptívne (na čítanie alebo posluch): tradičné  sviatky a zvyky národov žijúcich v krajine študovaného  jazyka.
Bývanie: adresa, náš byt, dom, naše mesto, naša dedina, prostredie, v ktorom žijeme.
Škola: naša škola, trieda, moji spolužiaci, vyučovacie predmety,  vyučujúci, môj vzťah k štúdiu, k jednotlivým predmetom,  školská záujmová činnosť, plány pre budúcnosť, (školský  systém v Slovenskej republike); receptívne: zaujímavosti  v škole a školskom živote mládeže v krajine študovaného  jazyka.
Obchod, nákupy: obchodná sieť v našom meste, kam a čo chodím nakupovať, kvalita obsluhy, ceny, (reklama a môj názor na  ňu).
Voľný čas: obľúbené činnosti, režim dňa, koníčky, kultúrne a iné  záujmy.
Cestovanie: miesta, kam rád chodím, cudzie krajiny, ktoré som  navštívil turisticky príťažlivé mestá a oblasti Slovenskej  republiky, dopravné prostriedky a ich výhody či nevýhody;  receptívne: turisticky príťažlivé mestá, oblasti, pozoruhodnosti v krajine (krajinách), ktorej jazyk študujem.
Príroda: ročné obdobia, mesiace, názvy svetových strán, počasie  a jeho predpovede, životné prostredie v našom meste, našej  dedine, národné parky v Slovenskej republike; receptívne:  ochrana prírody a životného prostredia v SR a krajine študovaného jazyka, prírodné krásy a národné parky, chránené  zvieratá a vtáky v krajine študovaného jazyka, Červená  kniha.
Obliekanie, móda, dobrý vkus: časti odevu, oblečenie na rôzne  príležitosti, čo rád nosím, čo je módne a vkusné.
Šport: športový život v škole, v meste, môj vzťah k športu.
Starostlivosť o zdravie: ľudské telo, životná správa, zdravie,  význam športu, fyzickej práce a pobytu v prírode pre zdravie, receptívne: zaujímavosti z oblasti medicíny (objavy,  nové liečebné postupy a lieky, lekársky výskum, technika  v zdravotníctve).
Človek v spoločnosti: zážitky, príhody, skúsenosti žiaka, styk  s priateľmi, klubová činnosť; receptívne: život mládeže  v krajine študovaného jazyka (organizácie mládeže, spolky,  problémy mladých ľudí), styky medzi našou a touto mládežou.
Krajiny príslušnej jazykovej oblasti: zaujímavosti z ich spoločenského, ekononomického a kultúrneho života s dôrazom na  oboznámenie žiakov s významovými predstaviteľmi klasickej  a modernej literatúry (ukážky z diel), hudby, výtvarného  umenia, filmu a divadla.

6. Jazykové prostriedky a jazykové informácie
 Požiadavky uvedené v časti 6 sa týkajú základného variantu vyučovania 2 cudzieho jazyka. Ak sa výučba posilní z fondu hodín určených na povinne voliteľné vyučovanie, lexikálne a gramatické učivo vyučujúci primerane rozšíri, resp. niektoré javy určené na receptívne osvojenie si žiaci osvoja i produktívne.

Všeobecné požiadavky
Výslovnosť
 Prakticky si osvojiť zvukovú stránku cudzieho jazyka, t.j. receptívne i produktívne zvládnuť segmentálne (inventár foném fonologického systému cudzieho jazyka) i suprasegmentálne javy príslušného jazyka (prízvuk v rámci slova, rytmického taktu a vety, vetný dôraz, viazanie, rytmus, intonáciu rôznych typov viet).
Gramatika
 Vedieť aktívne používať morfologické a syntaktické javy potrebné na dosiahnutie požadovanej úrovne produktívnych rečových zručností. Receptívne si osvojiť i ďalšie gramatické javy nevyhnutné na pochopenie grafických textov (vrátane odborných).
Pravopisné, grafické
 Prakticky si osvojiť pravopisnú stránku prebratých lexikálnych jednotiek a ich tvarov (skloňovanie, časovanie, stupňovanie, delenie slov atď.).
 Zvládnuť základy interpunkcie a pravopisnú stránku súkromného listu i (rôznych foriem obchodnej korešpondencie).
 Osvojiť si grafické návyky typické pre príslušný jazyk.
 Poznať najdôležitejšie pravopisné pravidlá typické pre príslušný jazyk.

 Špecifický obsah jednotlivých jazykov

6.l Anglický jazyk
6.l.l Výslovnosť
- Správna výslovnosť a svetové rozlišovanie všetkých hlások anglického jazyka.
- Výslovnosť spojení neplnovýznamových slov s plnovýznamovým.
- Základné intonačné typy anglickej vety, vzhľadom na cieľ výpovede.
- Variabilný prízvuk v anglických slovách.
- Zvukové členenie vety na významové časti.
- Vetný prízvuk, výslovnosť neplnovýznamových slov (členov, predložiek, spojok, niektorých zámen).
- Znalosť najdôležitejších pravidiel anglickej výslovnosti.
6.l.2 Lexika
 Slovotvorné prípony a predpony, pomocou ktorých žiaci môžu od známych koreňov slov tvoriť ďalšie slová a rozširovať slovnú zásobu, a to
- podstatné mená pomocou: -er, -or, -ity, -ing, -ness, -tion,  -sion, -ism, -ment;
- prídavné mená pomocou: -able (-ible), -ful, -less, in-, un-,  dis-, -y, -al, -ic;
- slovesá pomocou: mis-, re-, dis-, -ire, (-ise), over-;
- príslovky pomocou: -ly.
- Tvorenie podstatných mien pomocou konverzie, napr.: to report  a report.
- Rozširovanie slovnej zásoby pomocou anglických slov (sú základom  medzinárodne používaných slov a anglických slov, ktorých zvuková či písaná forma je veľmi blízka slovám s rovnakým významom  používaným v slovenčine), napr.: computer, production, ecology,  culture.
6.l.3 Gramatika
Vetná skladba:
A. Produktívne i receptívne
- Jednoduchá veta holá so slovesným, zloženým a zloženým slovesným prísudkom (aj s infinitívom).
- Jednoduchá veta rozvitá.
- Oznamovacie, opytovacie, rozkazovacie, zvolacie vety a ich slovosled.
- Vyjadrovanie záporu vo vete.
- Neosobné vety.
- Vety s there is/are.
- Priraďovacie súvetia bezspojkové a so spojkami and, but.
- Podraďovacie súvetia so spojkami because, so, if, when, that,
 that is why.
- Vety so zloženým predmetom typu I want you to come here.
B. Receptívne
- Podraďovacie súvetia so spojkami for, as, till, untill,  though.
- Podraďovacie súvetia s vedľajšími vetami typu If I were you I
 would do English instead of French.
- Vety so spojkami neither... nor, either... or.
- Vety s nepriamou rečou.
- Súslednosť časov.
Tvaroslovie
A. Produktívne i receptívne
- Podstatné meno: jeho základné funkcie vo vete; pravidelné  a nepravidelné tvorenie množného čísla podstatných mien.
- Člen: určitý, neurčitý, nulový. Základné prípady použitia určitého a neurčitého člena. Použitie podstatných mien bez člena.
- Zámená: osobné, ukazovacie (this/these/that/those) s podst. menami a bez nich, privlastňovacie, opytovacie. Neurčité zámená  odvodené od some, any, no, every.
- Prídavné mená, pravidelné a nepravidelne tvorený komparatív  a superlatív prídavných mien.
- Príslovky, komparatív a superlatív prísloviek; neurčité príslovky tvorené so some, any, no, every.
- Sloveso: sponové slovesá; modálne slovesá; tvorenie a používanie slovies v Present, Past, Future Simple (Idenfinite), Present Continuous, Present Perfect; slovies v Present Simple  (Idenfinite) na vyjadrenie budúceho deja po spojkách if, when.

B. Receptívne
- Rozlišovacie znaky slovies v Past Perfect, Past Continuous,  Future -in-the-Past.
- Trpný rod slovies.
- Infinitív a konštrukcie s infinitívom: rozlišovacie znaky a vyjadrenie ich významu v slovenčine.
- Tvary s -ing (gerundium, slovesné podst. mená, príčastie v prítomnom čase).

6.2 Francúzsky jazyk
6.2.l Výslovnosť
- Melódia rôznych typov viet.
- Rytmické a syntagmatické členenie v hlavných typoch viet, vetný  prízvuk, viazanie.
- Používanie rôznych intonačných modelov v súlade s cieľom  výpovede.
- Správna výslovnosť a sluchové rozlišovanie všetkých hlások  francúzskeho jazyka s dôrazom na protiklady vo výslovnosti  niektorých samohláskových foném, napätosť samohlások, výslovnosť zaokrúhlených a nosových samohlások, výslovnosť polosamohlások a znelosť/neznelosť spoluhláskových foném v závislosti  od ich pozície.
6.2.2 Lexika
 Osvojiť si slovotvorné prostriedky, pomocou ktorých si žiaci môžu potenciálne rozširovať svoju slovnú zásobu, a to:
- prípony podstatných mien: -eur (-euse). -tion, -té, -ier  (-iére), -age, -isme, -aison;
- prípony prídavných mien: -al, -ain, -ais, -ien, -iste, -able;
- príponu radových čísloviek: -iéme;
- slovesné predpony: re-(ré-), dé-(dés-);
- predponu prídavných mien: in-;
- tvorenie podstatných mien konverziou: un allée, un participiant.
- Poznať niektoré medzinárodné slová francúzskeho pôvodu a ich  význam (faux amis!), dôležité skratky a skratkové slová.
6.2.3 Gramatika
Vetná skladba
A. Produktívne i receptívne
- Jednoduchá holá veta a veta rozvitá so slovesným a menným  prísudkom, slovosled.
- Záporná veta s časticami ne... pas, ne...rien.
- Opytovacie vety s opytovacími slovami Oú va-t-il? (obrátený  slovosled).
- Neosobné vety.
- Vety s neurčitým podmetom so zámenom on.
- Priraďovacie súvetia bezspojkové a so spojkami et, mais.
- Podraďovacie súvetia so spojkou parce que.

B. Receptívne
- Podraďovacie súvetia so spojkami quand, pendant que, que(čo)  a vzťažnými zámenami qui, que (ktorý).
- Podraďovacie súvetie s vedľajšou podmienkovou vetou (Si j°avais  le temps, j°irais au cinéma).
- Vety s vymedzujúcou časticou ne... que.
Tvaroslovie
A. Produktívne i receptívne
- Podstatné meno, jeho funkcia vo vete, množné číslo podstatných  mien.
- Určitý a neurčitý člen, použitie skrátených a stiahnutých  tvarov člena (l°, du, des, aux, au).
- Použitie osobných zámen vo funkcii priameho predmetu.
- Použitie zámen en, y.
- Samostatné a nesamostatné tvary zámen (duquel? de quels? ap.),  jednoduché a zosilnené tvary opytovacích zámen (qui, qui est-ce  qui, que, qu° est-ce-qui), súvzťažné zámená ce qui, ce que.
- Základné a radové číslovky, ich použitie pri vyjadrovaní  dátumu, letopočtu a pri určovaní času.
- Rod, číslo a stupňovanie prídavných mien.
- Tvorenie a použitie slovesných tvarov: Présent, Passé Composé,  Imparfait, Futur Simple. Použitie Présent na označenie budúceho  času po spojke si.
- Použitie Impératif.
- Použitie Futur Immédiat vo vetách typických pre tvorivú ústnu  reč.
B. Receptívne
- Slovesá v Passé Simple, Plus-que-parfait, Conditionnel  présent.
- Nefinitné tvary slovies: Gérondif, Forme passive.
- Obraty s infinitívom (Je vois le moment de partir approcher).

6.3 Nemecký jazyk
6.3.l Výslovnosť
- Správna výslovnosť a sluchové rozlišovanie všetkých hlások  nemeckého jazyka.
- Dlhé a krátke samohlásky, prehlásky, dvojhlásky.
- Strata znelosti spoluhlások na konci slabiky a slova.
- Ráz.
- Slovný prízvuk, najmä v zložených slovách a vetný prízvuk.
- Intonácia základných typov nemeckej vety, priraďovacích a podraďovacích súvetí.
- Rytmus nemeckej vety (prízvučný princíp) a realizáciu prízvuč@LH 4
 ných a neprízvučných slabík (redukcia).
6.3.2 Lexika
 Slovotvorné prostriedky potrebné na rozširovanie potenciálneho slovníka žiakov pomocou:
a/ odvodených slov
 - predpony: be-, ge-, er-, ver-, zer-, ent-, emp-, (durch-,  über-), um-, mit-, nach-, aus-, auf-; durch-, über-;
 - prípony: -chen, -lein, -e, -ei, -er, -ler, -in, -keit,
 -heit (podst.mená); -ig, -lich, -isch, -los, -bar (príd.mená);
b/ zložených slov:
 - podst. meno + podst. meno;
 - sloveso + podst. meno;
 - príd. meno + podst. meno
c/ konverzie
 - tvorenie podst. mien od slovies, najmä od infinitívu;
 - tvorenie slovies od príd. mien;
- Skratky a skratkové slová.
6.3.3 Gramatika
Vetná skladba
A. Produktívne i receptívne
- Základné typy vety jednoduchej, nevyhnutnosť vyjadriť podnet.
- Vyjadrenie podmetu podstatným menom, osobným zámenom, zámenom  man a neosobným es vrátane es gibt.
- Priamy a nepriamy poriadok vetných členov komunikatívne funkcie
 nepriameho slovosledu.
- Základné spôsoby vyjadrovania záporu pomocou: kein, nicht,  niemand, nichts, nicht mehr, kein mehr, weder-noch;
- Rámcová konštrukcia nemeckej vety.
- Obraty s infinitívom: používanie infinitívu s zu, bez zu;  um... zu + Infinitív. ohne ... zu, statt ... zu, sein + inf.+ zu  haben + inf + zu;
- Priraďovacie súvetia so spojkami und, aber, denn, deshalb,  nicht nur... sondern auch.
- Podraďovacie súvetia a/ predmetové so spojkami das, ob a opytovacími slovami wer, was, wann a i.
 b/ časové so spojkami als, nachdem,  wenn, eher (súslednosť časov!),
 c/ príčinné so spojkami weil, da.
B. Receptívne
- Podmienkové vety s wenn + Indikativ; Konditional.
- Prívlastkové vety so spojkami der, das, die.
- Podraďovacie súvetie s niekoľkými vedľajšími vetami.
- Poriadok vetných členov v podraďovacom súvetí.
Tvaroslovie
A. Produktívne i receptívne
- Skloňovanie podstatných mien.
- Použitie určitého, neurčitého a nulového člena, splývanie člena  s predložkou.
- Predložky s akuzatívom, datívom, akuzatívom i datívom,  vyjadrovanie časových a priestorových vzťahov pomocou  predložkových väzieb.
- Präsens, Perfekt, Futurum a Präteritum pravidelných, pomocných  a frekventovaných nepravidelných slovies.
- Präsens a Präteritum modálnych slovies.
- Zvratné slovesá v nemčine.
- Rozkazovací spôsob.
- Stupňovanie prídavných mien a prísloviek.
- Osobné, ukazovacie, privlastňovacie a neurčité zámená. Vykanie  v nemčine.
- Základné a radové číslovky, ich použitie pri vyjadrovaní  dátumu, letopočtu a pri určovaní času, miery, váhy, ceny.
- Skloňovanie prídavných mien vo funkcii prívlastku.
- Präsens, Präteritum a Plusquamperfektum Passivum.

6.4 Ruský jazyk
6.4.l Výslovnosť
- Intonácia ruskej vety, predovšetkým rôznych typov opytovacích  viet.
- Výslovnosť tvrdých a mäkkých párových spoluhlások (l-ľ, r-ř,  z-z°, m-m°, p-p° ap.).
- Výslovnosť redukovaných samohlások v neprízvučných slabikách.
- Výslovnosť nepárových tvrdých spoluhlások ž, š, c a slabík gi,  ki, chi
- Výslovnosť nepárových mäkkých spoluhlások č, šč.
- Výslovnosť koncoviek -ogo, -ego, zvratnej častice sia, ťsia
- Výslovnosť spojení predložka, ktorá sa končí na spoluhlásku,  a slovo, ktoré sa začína na samohlásku (s otcom, bez Ivana, pod  oknom, v armiji).
- Výslovnosť skupín spoluhlások, napr. čt, čn, lnc, bb (čto,  konečno, solnce, subbota ap.).

6.4.2 Lexika
- Používanie slovies pohybu idti - chodiť, jechať - jezdiť,  prísloviek miesta tuda - siuda, tam - zdes.
- Vyjadrovanie slovenského rád pomocou ľubiť, rad.
- Slovesá položiť, postaviť, povesiť ako ekvivalenty slovenského  dať niečo niekam.
- Frekventované ruské slovesá s väzbou odlišnou od väzby slovenských slovies s rovnakým významom, napr.: učastvovať v, interesovaťšia čem, igrať v(vo), rabotať kem, zabotiťsa o kom.

6.4.3 Gramatika
Vetná skladba
A. Produktívne i receptívne
- Základné typy kladnej i zápornej oznamovacej vety, opytovacie  vety s opytovacím slovom a bez opytovacieho slova.
- Vety s väzbami u meňa jesť - u meňa net (ne bylo, ne budet).
- Syntaktické štruktúry so spojkami a, no a časticou ne, napr.:  Eto sdelal ne ja. Prišol ne Viktor, a Saša. On chotel  magnitofon, no roditeli ne rozrešili.
- Väzby s neurčitkom typu: Kak dojechať do teatra? Zakryť okno?
- Vyjadrovanie prípustky pomocou chotia.
- Podraďovacie súvetia s vedľajšími vetami predmetovými,  časovými, podmienkovými, príčinnými a účelovými s li, kogda,  jesli, potomu čto(tak kak), čtoby.
- Vyjadrovanie účelu pomocou väzieb: sloveso pohybu + predložka  za, sloveso pohybu + neurčitok, napr.: Schodi za chlebom, On  prišol poprašaťsia s nami.
B. Receptívne
- Väzby s prechodníkmi a príčastiami (preložiť do slovenčiny,  nahradiť ruskými vedľajšími vetami).
- Väzby s frekventovanými spojkami a predložkami, ktoré sú  typické pre odborný jazyk (preložiť do slovenčiny, nahradiť  prostriedkami bežného ruského jazyka), napr.: namiesto vvidu  togo čto - potomu čto, tak kak.
Tvaroslovie
A. Produktívne i receptívne
- Skloňovanie základných produktívnych typov podstatných mien.
- Tvorenie 4.p.mn.č. životných podst.mien.
- Skloňovanie tvrdých a mäkkých prídavných mien.
- Tvorenie a používanie 2. a 3. stupňa prídavných mien.
- Skloňovanie čísloviek základných a radových, ich používanie  pri určovaní času, dátumu, letopočtu.
- Väzba základných čísloviek s počítaným predmetom.
- Časovanie slovies l. a 2. časovania bezo zmeny a so zmenou  kmeňovej spoluhlásky a prízvuku.
- Časovanie niektorých frekventovaných nepravidelných slovies.
- Tvorenie budúceho a minulého času, vykanie v ruštine.
- Tvorenie rozkazovacieho a podmieňovacieho spôsobu.
- Časovanie slovies pohybu.
- Frekventované predložky a spojenia s nimi, napr. v, na, s, do,  čerez, za, po, sredi, v priestorových a časových významoch.
B. Receptívne
- Prechodníky a príčastia.
- Spojky a predložky typické pre odborný jazyk.
- Trpný rod (napr.: Dom uže stroitsia. Zavod postrojen v prošlom  godu.)
6.4.4 Grafika, pravopis
- Osvojiť si písanú a tlačenú azbuku.
- Zvládnuť spôsoby grafického vyjadrenie tvrdosti a mäkkosti  spoluhlások a spoluhlásky j v rôznych polohách.
- Osvojiť si písanie mäkkého znaku v tvaroch slovies a podst.  mien (neurčitok, 2.os.j.č., rozk. spôsob, zvratné slovesá,  podst. mená zakončené na mäkkú spoluhlásku ap.).

6.5. Španielsky jazyk
6.5.l Výslovnosť
- Krátka, zreteľná, napätá výslovnosť prízvučnosť a neprízvučnosť  samohlások.
- Výslovnosť dvojhlások a trojhlások, rozlišovanie r-rr.
- Tvrdá výslovnosť spoluhlások pred e, i.
- Výslovnosť spojení pomocných slov so plnovýznamovými slovami.
- Rytmické členenie vety.
- Intonácia základných typov viet.

6.5.2 Lexika
 Slovotvorné prostriedky na rozširovanie potenciálnej slovnej zásoby žiakov, a to:
- prípony podstatných mien: -o, -a, -e, -ista, -eros, -era, -dor,  -dora, -ción, -ida, -ante, -mente, -ente, -iente, -miente,  -ita, -ito, -illo, -illa, -ismo, -tor, -sor, -sora, -dad, -tad,  -ia;
- prípony slovies: -ar, -ear, -ificar,- izar;
- prípony prídavných mien: -able, -ible, -esa, -iso(a), -ista,  -oso(a), -al, -il, -ante, -ano, -iente, -der, -eno, -ense;
- predpony prídavných mien a slovies: re-, de-, en-, sobre-,  inter-, ante-, des-, dis-, co-, con-, pre-, anti-, in-, pro-;
- predpôn podstatných mien: in-, anti-, pro-, re-, de-, des-,  dis-, trans-;
- tvorenie podstatných mien konverziou.
6.5.3 Gramatika
Vetná skladba
A. Produktívne i receptívne
- Oznamovacie, opytovacie (s opytovacím slovom i bez neho) a rozkazovacie vety a ich záporné varianty.
- Vety s neurčitým podmetom a neosobné vety.
- Základné spôsoby vyjadrovania podmetu.
- Vyjadrovanie prísudku: zložený prísudok (osobný tvar slovesa +  infinitív al. gerundium), menný prísudok.
- Sponové slovesá: ser, estar, parecer, tenerse por, hacerse,  ponerse, volverse, seguir, resultar, quedar.
- Slovosled vo vete s dôrazom na postavenie prídavných mien  a tzv. neprízvučných tvarov osobných zámen.
- Súvetia tvorené pomocou spojok y, o, pero, sino.
- Podraďovacie súvetia s vedľajšou vetou predmetovou (que, si,  qué), časovou (cuando, antes (de)que, después(de)que),  príčinnou (porque), účelovou (para que), podmienkovou (si),  spôsobovou (sin que), prípustkovou (aunque, bienque).
B. Receptívne
- Jednočlenné vety oznamovacie, opytovacie, rozkazovacie,  zvolacie.
- Priraďovacie súvetie so spojkou mas.
- Podraďovacie súvetia tvorené s pomocou vzťažných zámen a prísloviek.
- Infinitívne konštrukcie so slovesami: ver, miror, oir,  escuchar, sentir, gritor.
Tvaroslovie
A. Produktívne i receptívne
- Používanie členov.
- Funkcie prídavného mena. Vyjadrovanie zhody prídavných mien  s podstatnými menami. Skrátené tvary prídavných mien: buen(o),  mal(o), gran(de).
- Stupňovanie prídavných mien. Dve formy superlatívu.
- Používanie osobných zámen s predložkami: a, para, de, en, por,  sin, con, entre. Oslovovanie tú-usted, vosotros-ustedes.
- Privlastňovacie, ukazovacie, opytovacie a zvratné zámená.
- Základné a radové číslovky, vyjadrovanie dátumu, letopočtu  a určovanie času podľa hodiniek.
- Prechodné a neprechodné slovesá, ich osobitosti. Rôzne typy  časovania slovies: Systém slovesných spôsobov na vyjadrovanie  postojov hovoriaceho (indikatív, imperatív, kondicionál,  subjunktív) a vzťahov medzi vetami.
- Systém slovesných tvarov: Presente de Indicativo, Preterito  Imperfecto de Indicativo, Preterito Indefinido, Futuro Simple,  Futuro proximo, Preterito perfecto de Indicativo, Modo  Subjuntivo, Modo Potencial, Presente de Subjuntivo, El  Imperativo afirmativo, Imperativo negativo.
- Predložky na vyjadrovanie priestorových, časových a iných vzťahov.
B. Receptívne
- Poznať významovotvornú funkciu člena pri formálne zhodných  slovách: el frente-front, la frente-čelo.
- Preterito Pluscuamperfecto de Indicativo.
- Súslednosť časov. Najtypickejšie spôsoby vyjadrovania  súslednosti v grafickom texte.
- Vzťažné zámená.
- Príslovkové spojenia: a ciegas, a todo correr, al contrario, de  prisa, de golpe, de buena gana, de mala grana; en resumen; en  total; en balde; por desgracia; por fortuna.
6.5.4 Pravopis, grafika
- Označovanie prízvukov.
- Písanie otáznikov, výkričníkov, úvodzoviek.

III. PROCES
l. Výber obsahu
 Ako sme uviedli v úvode časti II. Obsah, výber obsahu a akcentácia jeho jednotlivých zložiek je v značnej miere v právnomoci vyučujúcich (predmetových komisí) a závisí od počtu vyučovacích hodín, odlišností v študijnom zameraní žiakov, ich kvality (rýchlosť postupu) a poznávacích záujmov. Výber, štrukturáciu a časové zadanie obsahu ovplyvňuje i stavba používaných učebníc cudzieho jazyka.
 Pri výbere jazykových prostriedkov rešpektujeme zásadu, že je účelnejšie, ak si žiak dobre osvojí jeden spôsob vyjadrenia istého rečového zámeru alebo určitej funkcie jazyka, než mu prezentovať niekoľko spôsobov, z ktorých však ani jeden nevie správne a pohotovo použiť, keďže nebolo dosť času na ich precvičenie a upevnenie.
 Všeobecne platí, že najmä pri základnom časovom variante (3-3-2-2) uprednostňujeme neutrálne jazykové prostriedky, zatiaľ čo štylisticky príznakové prostriedky zaraďujeme iba vtedy, ak sú veľmi frekventované a charakteristické pre reč mladých ľudí pri komunikácií s ich vrstovníkmi, napr. Hi! Cheerio! Tschüs! Privet! Poka! ap.
2. Používanie učebnice a učebné pomôcky
 Výber učebníc a ďalších učebných pomôcok je v kompetencii vyučujúceho (predmetovej komisie). Vyučujúci cudzieho jazyka spolu s vedením gymnázia, ktoré výber schvaľuje, zodpovedá za to, že učebnice a učebné pomôcky budú po obsahovej a metodickej stránke vyhovovať danej kategórii žiakov. Vyučujúci používané učebnice aktualizuje a doplňuje pomocou autentických materiálov: novín, časopisov, plagátov, rôznych mapiek a turistických sprievodcov, a tiež záznamov, vhodných počítačových, televíznych a rozhlasových programov, ako aj videozáznamov.
3. Metodické odporúčania
 Voľba vyučovacích metód, metodických postupov a organizačných foriem je vecou učiteľa, pričom rozhodujúcim kritériom ich výberu je, či efektívne prispievajú k splneniu čiastkových komunikatívnych celkov a predovšetkým globálneho cieľa vyučovania cudzieho jazyka, t.j. dosiahnuť, aby si žiaci osvojili cudzí jazyk na úrovni komunikatívnej dostatočnosti.
 Do 5. ročníka gymnázia prichádzajú žiaci, ktorí už majú viacročnú skúsenosť zo štúdia minimálne jedného cudzieho jazyka. Vedia teda, že osvojovanie cudzieho jazyka je zložitý proces, ktorý od nich vyžaduje systematickú a húževnatú prácu. Získali tiež niektoré pracovné návyky a zručnosti, ktoré môžu využiť pri štúdiu 2. cudzieho jazyka (napr. spôsob záznamu lexiky do slovníčkov, zručnosť pracovať so slovníkom, s učebnicou cudzieho jazyka, niektoré formy práce s textom a jeho fixácie ap.). Prenos týchto zručností na vyučovanie 2. cudzieho jazyka však nie je automatický a učiteľ ho musí riadiť a kontrolovať. Z druhej strany už osvojené jazykové návyky v prvom cudzom jazyku môžu sťažovať osvojovanie obdobných návykov, najmä fonetických, v ďalšom cudzom jazyku. Preto pri riadení vyučovacieho procesu treba zohľadňovať vplyvy predchádzajúcej jazykovej skúsenosti žiakov na osvojovanie 2. cudzieho jazyka, využívať k rýchlejšiemu postupu to, čo majú obidva cudzie jazyky spoločné alebo veľmi blízke, a cieľavedome predchádzať interferenčným chybám. Túto zásadu treba uplatňovať i vo vzťahu k slovenčine, a to najmä pri osvojovaní ruštiny ako príbuzného slovanského jazyka.
 Vyučovacie hodiny treba od začiatku viesť v cudzom jazyku. Ak je nevyhnutné dať žiakom inštrukcie, rady a krátke výklady v slovenčine, treba ich rozsah obmedziť na nevyhnutne potrebnú mieru a sústrediť ich na začiatok alebo koniec hodiny, aby sa zamedzil negatívny vplyv používania dvoch jazykov so značne odlišnou fonologickou bázou.
 Vážnym problémom, s ktorým sa treba vo vyučovaní vyrovnať, je rozpor medzi pomerne vysokou úrovňou mentálneho a vedomostného rozvoja žiakov, ich poznávacími záujmami a nízkym, resp. nulovým stupňom osvojovania 2. cudzieho jazyka, čo neumožňuje využívať ho na uspokojovanie týchto záujmov. Nazdávame sa, že je účelné, aby sa po počiatočnom niekoľkohodinovom audioorálnom kurze, ktorého cieľom je osvojovanie základných výslovnostných návykov, niektorých frekventovaných lexikálnych jednotiek a vetných štruktúr i získanie zručností riešiť menší počet jednoduchých komunikačných situácií (vedieť sa opýtať na meno niekoho, predstaviť sa, povedať, kde bývam, čo robím, pozdraviť ap.), začalo s intenzívnym budovaním čiateľských návykov žiakov ako perspektívnej možnosti na uspokojovanie poznávacích záujmov žiakov a tým aj na posilňovanie ich kladného vzťahu k štúdiu 2. cudzieho jazyka. Pokiaľ
ide o ruštinu, treba čo najrýchlejšie dosiahnuť, aby si žiaci osvojili tlačenú azbuku.
 Na posúdenie efektívnosti svojej práce učiteľ volí také formy kontroly, ktoré umožňujú zistiť, či sú žiaci schopní adekvátne riešiť komunikačné úlohy uvedené v osnovách jednotlivých rečových zručností.
 Pri demonštrovaní zručností v oblasti ústneho a písomného prejavu žiaci majú byť schopní vyjadriť sa spôsobom, ktorý je adekvátny daným komunikačným situáciám, a to tak, aby bolo možné pochopiť zámer žiaka bez väčších ťažkostí i v prípade, že účastníkom komunikácie je rodený nositeľ jazyka, ktorý má malé alebo žiadne skúsenosti z komunikácie s ľuďmi s odlišným jazykovým pozadím. To vyžaduje istý stupeň presnosti v používaní jazykových prostriedkov, najmä lexikálnych a výslovnostných (v písomnom prejave i grafických). Gramatická (pravopisná, interpunkčná) správnosť rečových prejavov žiakov je žiaduca, ale menej signifikantná okrem situácií, v ktorých by gramatické (pravopisné, interpunkčné) chyby mali silný negatívny vplyv na komunikáciu alebo by komunikáciu znemožňovali.
 Samostatné kontrolné písomné práce odporúčame písať v tomto rozsahu: l písomnú prácu v 2. polroku 5. ročníka v rozsahu asi 20 minút (napr. krátka informácia o žiakovi a jeho rodine), v 6. ročníku 2 práce v rozsahu asi 30 minút (napr. jednoduchý list, krátke rozprávanie, obsah vypočutého textu) a v posledných dvoch ročníkoch vždy dve písomné práce v rozsahu 45 minút, napr. podrobnejší životopis, informácia o prečítanej knihe, o filmovom a divadelnom predstavení, obsahovo náročnejší súkromný list, prípadne i ďalšie náročnejšie formy, napr. úradný list, ak sa na ich písanie žiaci vo vyučovaní pripravovali.
Tvorbu učebných osnov koordinoval: René Teller, CSc.